WAVERLY SMØRBRØDSTASJON WAVERLY PLACE
Magikerne på WAVERLY PLACE FILMEN
Justin, jeg fant vesken din.
Er det greit om jeg ser på eiendelene dine?
Greit, takk!
Aldri i verden!
Justin!
Hva skjer? Går det bra med alle sammen?
Alex?
Kult! Pappa, hva det enn er, kan jeg beholde det?
Jeg visste det!
Alex ransaket bagen min, så jeg fortryllet den. Prøv å benekte.
Selvfølgelig. En fortryllet budveske.
Hvordan klarte vi oss uten en?
Men vi skal ha en flott... Fiks det.
Vi ser på at hun løper rundt.
Trolldom beskyttet veska. Fjern trolldommen, sett fri heksa.
Greit. Jeg gikk gjennom den dumme vesken din.
Heksen?
Men se hva jeg fant.
Familiens tryllestav og boken Forbudt magi.
Justin fjernet den fra gjemmestedet uten tillatelse.
Respekten min for deg øker.
Jeg tok den ikke. Pappa ga meg den.
Nå minker den igjen.
Hvordan kunne du gi denne til Justin? Den er forbudt.
Du sa at vi ikke fikk ta på den.
Du sa at vi ikke var klare.
Med "vi" tror jeg han mente "du".
Alex, hvis du en dag står på eller møter opp til eksamen en dag,
kan du også bruke boken og familiestaven.
Men de er meget sterke,
og det kreves et visst nivå av ansvarlighet...
Jeg er ansvarlig nok. Jeg er til å stole på.
Det er helt urettferdig mot meg og Max. Eller hva, Max?
Hallo. Max!
Du hjelper ikke akkurat til.
Jeg skal skaffe meg en sånn!
Jeg bryr meg ikke om den store oppstandelsen rundt staven.
Men hvis det er noen som bør oppføre seg, så er det deg.
- Ikke provoser. Vi må gå, skatt. - Ja, kjære.
Du må legge tilbake staven og boken
der du fant dem. Takk.
Greit. Jeg ville ikke ha den uansett.
Jeg bare løy. Vent. Hvor skal dere?
FORBUDT MAGI
Dere skal ha pakket ferdig når vi kommer tilbake.
Greit.
Dette blir den beste ferien noensinne.
- Er det vulkaner der? - Nei.
Hvordan kan den da bli bra?
- Hei, mr. Og mrs. Russo. - Hei, Harper. Det var...
- Hva gjør Harper her? - Stemmer.
Siden dere pakker for å dra på en tur som jeg ikke skal på...
Hva var det jeg nettopp sa?
- Når da? I stad? - Ikke provoser.
Jeg gjentar, du får ikke dra på den festen.
Den er i Brooklyn. Jeg kjenner ikke foreldrene til jenta.
Men, mamma, alle skal på den festen.
Det er sant. De har delt ut 1000 flyveblader.
Hvorfor ødelegger du livet mitt?
Det var det samme du sa
da jeg prøvde å tvinge deg til å bli med oss på ferie.
Det fungerte den gangen.
Kjære Alex, jeg vet at du vokser opp
og vil være uavhengig,
og jeg vet at det går bra hos Harpers når vi er borte.
Men du må forstå at det er vanskelig for meg å dra fra deg.
Vær grei, ok?
Pappa, vær så snill. Jeg stikker bare innom.
Ingen stikking. Du hørte hva moren din sa.
Bare så det er sagt: Ingen gåing, flying, teleportering
eller stikking fra bygget mens vi er borte. Forstått?
- Forstått. - Bra.
- Beklager. - Det går bra.
Vi kan fortsatt finne på noe gøy som passer alderen vår.
Nei, vi skal på festen.
Men foreldrene dine sa at vi ikke får forlate bygget.
Nettopp.
Jeg må få si at jeg synes dette er en veldig, veldig dårlig idé.
Bare hvis dårlig betyr genial. Jeg elsker smutthull.
Alex!
- Kan vi bremse? - Vel... Nei.
Da de satte inn bordene, fjernet de kontrollene,
men den er fortryllet og vet hvor den skal.
Hvorfor drar vi bort fra sentrum?
42. gate. 49. gate. 57. gate.
Brooklyn er i den andre retningen, på den andre siden av elva.
Teite fortryllelse. Vent litt.
Vent. Min feil.
Kartet var opp ned. Greit.
I feil retning burde vi ikke ha kjørt.
Til Bergen Street Station vil vi bli ført.
Denne forbudte magien er utrolig brukervennlig.
Forbudt magi? Hvorfor bruker du forbudt magi?
Det er forbudt, og jeg vet det fordi det står i tittelen.
Det er ikke så farlig når man har riktig stav.
- Har du det? - Nei.
Den er for kraftig, og jeg er visst ikke ansvarlig nok
og ikke til å stole på. Hva det enn betyr.
Nei, du først! Du først!
Herregud.
- Nei! Hva er det du... - Harper...
Seriøst! Hvem designet denne t-banen?
Jeg klarte det. Jeg kan ikke tro at jeg klarte det.
Jeg reddet oss.
Jeg kan ikke tro det.
Nei, du klarte det ikke. Jeg gjorde det.
Justin, tusen, tusen takk!
Harper, ikke takk ham.
Han gjorde det for å kunne sladre.
Normalt ville jeg gjort det.
Det er morsomt når hun blir...
Jeg forteller ikke mamma og pappa
noe som ødelegger ferien kvelden før de drar.
Du får ikke ødelegge noe som er viktig for meg.
Jeg sier ingenting.
Vet du hvorfor jeg ikke sier noe?
Hadde vi ikke nettopp denne samtalen?
Dette var min første fortryllelse med en kraftig tryllestav.
- Jeg må si... - Det må han.
Det fungerte perfekt.
Nesten perfekt.
Greit. Vel... Ha det bra.
Det er synd at du ikke får bo hos meg.
Jeg skulle aldri få bo hos deg.
Hun har planlagt dette hele tiden.
Hun bruker det at jeg lånte kafeen som unnskyldning.
Det er ikke sant. Du er glad i moren din.
Jeg sa ikke det. Jeg bare...
Jeg vil ikke være to uker i maksimal familiemodus.
Skal dere bruke matchende klesplagg?
Det ville vært ille.
En dag skal jeg vinne magikerkonkurransen
og bli en ekte magiker.
Hva hvis du forelsker deg i en dødelig
og må gi fra deg kreftene slik faren din måtte?
Utrolig at han gjorde det.
Jeg synes ikke det. Jeg liker at det høres så romantisk ut.
Det var det.
- Trenger du hjelp? - Nei.
Jeg trenger definitivt ikke hjelp fra deg.
Ha det bra.
Greit. Men det kan komme en dag der jeg ikke tilbyr hjelp lenger.
Mamma.
Jeg beklager. Jeg mente det ikke sånn.
Jeg vet hva du mente. Pakk ferdig.
Ferdig.
Ikke ferdig. Så du hva jeg gjorde? Det kalles å lette stemningen.
Jeg håper du fikk det ut av systemet,
fordi denne ferien blir fri for magi. Gi meg den.
Jeg må få stavene deres.
Hva? Jeg kan ikke gi fra meg staven.
Det er så mange fortryllelser jeg ikke har brukt ennå.
Max.
Geiter?
Det skulle være tigere.
Hvis jeg gir deg staven, kan jeg bare bruke håndmagi.
Ingen magi.
Det går ikke an i to uker. Vi skal til Karibia.
Det er et av de mest magiske stedene i universet.
Er dette på grunn av Alex?
Justin. Det er ikke alltid på grunn av...
Ja, greit. Bare gi meg staven.
- Kom igjen. - Kom igjen.
- Gi meg staven. - Gi meg staven.
Greit.
"Notat: Lkke glem notatblokka."
Nå drar vi, folkens! Er alle klare?
Klar!
Greit.
Hvem trenger vel undertøy.
Klar!
Klare?
Smil!
Er ikke dette søtt?
Jo. Beklager.
En ekte familieferie. Dette blir gøy!
Dere kommer til å elske dette stedet. Det fins alt der.
Det er vakkert.
Det var der faren deres og jeg møttes.
- Hun kommer til å fortelle den. - Ikke fortell den.
Har jeg fortalt historien?
Hun forteller.
Det var sommeren etter college.
Jeg lå ved bassenget.
Jeg hadde nettopp bestilt en papaya-smoothie.
- En guava-smoothie. - En guava-smoothie.
Det var faktisk en guava-smoothie.
Nei, nei.
Jeg bestilte ikke en guava-smoothie. Jeg liker ikke guava.
Jeg sølte papaya på skjorten til faren deres.
- Guava. - Guava.
Men så så jeg ham i øynene og visste det.
Dette er mannen for meg.
Det var kjærlighet ved første blikk.
Ingen bilder, takk.
Eller lyd.
Vi er framme!
Jeg har aldri vært så glad
for å være på et sted jeg ikke vil være.
Hola og velkommen til paradis.
Gleden fortsetter.
Fett!
Sett den tilbake. Er de inkludert i prisen?
Ja. Selvfølgelig.
Velkommen til Karibia. Ta to, alle sammen.
- Nyt dem. - Jeg tar hele brettet.
Jeg heter Javier. Jeg er aktivitetsrådgiveren her.
Så flott, jeg vet allerede hva det første du kan gjøre er.
- Kan du ta et bilde av oss? - Klart det.
Smil.
Si: "Paradis."
- Paradis. - Usannsynlig.
Jerry, se, gavebutikken der du kjøpte de små apene!
Husker du? Vi tar et bilde av den.
Jeg elsker de apene.
Flotte antrekk.
Hva skjer? Hvor skal dere?
Jeg skal snorkle.
Når man venner seg til å svømme i en fiskedo, er det kult.
Jeg skal se ruinene.
De viktigste slagene i første og tredje trollkrig ble kjempet der.
Jeg vet ikke, men jeg stikker ut.
Nei, nei. Dette er en familieferie.
Moren deres har rett. Vi burde gjøre alle ting sammen.
Med deg? Ute blant folk? Sånn som du ser ut?
Da er vi enige.
- Kom dere opp! - Jeg vinner, Justin.
- Kom igjen, Alex! - Prøv i det minste, kjære.
ANDROIDER!
Kom tilbake! Kom tilbake med hjelmen!
Alex, er ikke de gamle murene
og brosteinsgatene flotte?
Vet du hva? Faren din og jeg gikk i disse gatene
på en av våre første dater.
Det var nok fint da det var nytt.
Du. Den holdningen din er ikke så fin.
Jeg beklager, men jeg er lei alle minnene.
Når skal vi gjøre noe som jeg har lyst til?
Du har helt rett.
Vi har ikke gjort noe som du har lyst til.
Neste gang får du velge, ok?
Sa jeg at Javier lærer bort brettseiling?
Theresa, se.
- Favorittøredobbene mine. - Se her.
De hundre viktigste magikerplassene på øya.
Rart at vi ikke har vært på dem ennå.
Eller ikke.
Mine damer og herrer, kan jeg få deres oppmerksomhet?
Gjør dere klare...
Vil du ha magi? Der har du det.
Nå skal den vakre Giselle finne kortet ditt.
Kortet ditt. Er du klar? Ja det skal du.
Husker du det? Kom igjen.
Ikke det. Hvilket er det?
Lkke det. Feil kort. Prøv igjen.
Det er kløver åtte. Det jeg dytter i munnen din.
Som da vi øvde.
Der er den! Kløver... Hun mistet det. Vent litt.
Kløver åtte! Utrolig! Hva sier dere?
Utrolig, sier nå jeg.
Patetisk, sier jeg.
Noen?
Vet dere hva problemet deres er?
Dere vet ikke å ha det gøy.
Et magisk ballongtriks.
Unnskyld. Jeg melder meg frivillig.
Jeg visste ikke at jeg trengte frivillige.
- Har du penger? - Ja.
Håper du ikke ble blakk.
Først
- trenger jeg drikken din. - Hvorfor det?
Fordi jeg har åtte forestillinger om dagen, i solen.
Prøv å blåse opp denne.
Sterke lunger?
Damer og herrer, gutter og jenter,
den utrolige nålen gjennom ballongen.
Nålen gjennom...
Forresten,
hvis dere ser la policia,
ikke hold det for dere selv. Vi har en del problemer. Takk.
Nålen gjennom ballongen.
Det var rart.
Se opp.
DEN UTROLIGE ARCHIE
Nei. Nei.
- Max. - Kom igjen.
- Nei! - Det der er et bra triks.
Takk. Var ikke det bra? Det var meningen at det skulle skje.
- Utrolig. - Takk!
Det må jeg få noe for. Takk. Mer?
Fantastisk. Dere er utrolige.
Hei! Hei, gutt! Vent litt!
Jeg vil snakke med deg. Bare vent. Vent litt!
Uff da, han kommer. Greit. Jeg stikker.
Hei, Bert. Hvordan går det med kona? Flott batong.
Kom tilbake!
Hva drev du med?
Er det min feil at han er en flink magiker?
Jeg beklager, men det var bare øvelsesmagi.
Det er ikke så nøye.
Ingen finner ut at vi er magikere.
Er dere magikere?
- Kanskje én person. - Hva? Nei.
Morsomt. Vi er helt klart ikke...
Ikke prøv deg.
Hvis jeg kunne tryllet sånn,
ville jeg ikke lurt småpenger fra turister.
Skjult talent. Kom igjen, barn, vi går.
Hva? Nei, vent! Jeg glemte det viktigste.
Vi er også magikere.
Magikere? Det tviler jeg på.
Ikke nå. Åpenbart.
Men vi har vært det. Magikerløfte.
Jeg ble født magiker, men tapte magikerkonkurransen
til bedreviterbroren min.
- Kjenner følelsen. - Kjenner følelsen.
Den vakre Giselle
ble forvandlet til den fjærete formen av en ond...
Det forteller jeg ikke.
Hyggelig å møte dere, og lykke til med magien.
"Velg et kort"-trikset var bra. Alle sammen, inn i bilen.
Kom igjen.
Vent.
Jeg kan vise dere noen av magikerstedene.
Jeg er en flink og forholdsvis rimelig guide.
Det settes pris på driks.
Det høres kult ut. Jeg skulle...
Det er Alex' tur å velge,
og jeg vet at hun kommer til å velge noe langt unna.
Når ble det bestemt...
Hva hvis jeg velger å se på at Justin trygler?
Kom igjen, kjære. Beklager.
Forsetet.
Jeg kan vise dere La Piedra De Los Sueños.
Drømmesteinen?
Jeg vet hvor den er. Vi har et kart.
Den viktigste magikerartefakten noensinne. Den kan gjøre alt.
Ja.
- Vet du hvor den er? - Ja.
Pappa. Han har et kart til Drømmesteinen.
- Jaså? - Ja.
Det har alle magigavebutikkene i byen.
Hvert år er det to eller tre dumme magikere
som labber gjennom skogen og prøver å finne steinen,
og ender opp som lik.
Vær så snill. Vi er desperate.
Vi har vært her i flere år,
prøvd å finne en magiker som kan hjelpe.
Steinen er den eneste måten
Giselle kan bli vakker igjen.
Ikke det at du ikke er vakker nå. Du er flott. Du er pen,
i dette lyset.
Jeg beklager. Det er for farlig.
Kom igjen, Justin.
Vi går. Du sitter i midten.
Det karibiske paradis
Jeg vet det. Men hva annet kunne jeg gjøre?
Hvis de... Ja. Men jeg vet... Jeg har... Hvis du bare hører...
Jeg vet hva jeg gjør.
Ja, det fins en første gang for alt. Morsomt.
Går det bra? Lkke tenk på det, det ordner seg.
Du trenger bare et par timer til.
Ikke med slike priser.
Jeg var heller ikke flink i begynnelsen...
Jeg sliter bare litt med seilingen og brettet
og det å stå oppreist.
Hei, Alex! Se og lær!
Som vanlig.
Bra, Justin! Godt jobbet!
Forbudt du liksom.
På et surfebrett kan jeg øving trenge,
min bror skal få en lærepenge.
Hvordan bremser man? Tilbake!
Stor bølge! Hvordan stopper jeg?
Han har staven.
Dæven! Utrolig, Justin!
Fantastisk! Han er et naturtalent.
Ja, et idiottalent.
For fort!
Snu mot vinden for å bremse.
Hvilken vei går vinden? Jeg ser ikke!
Pass på. Pass opp!
Alle slott trenger en prinsesse, eller hva? Nei. Greit.
Jeg burde ikke ha ledd, men visste at det gikk bra.
Stakkars Alex.
Fint at dere har det gøy.
Alex.
Det er fest på stranden senere.
Klarer jeg overtale deg til å bli med?
- Sannsynligvis. - Ja.
Det er dessverre ikke lett å overtale moren min.
Men jeg finner på noe.
Kult. Vi ses da.
Hva er det du tenker på?
Hvor snill jeg må være for at du skal la meg dra på festen.
Med ham? Skjer ikke.
Hvorfor ikke?
Alex. For det første er vi på ferie sammen.
Det er mer som et photoshoot som aldri tar slutt.
Jeg prøver å skape minner.
For det andre, jeg sa nei.
Du får ikke henge mer med den gutten.
Du kjenner ham ikke engang.
Han er for gammel for deg,
sjekker sikkert opp alle jenter som kommer hit,
og prøver kanskje å lure deg
til å ta flere brettseilingtimer.
Festen vil jeg dra på, det passer visst ikke deg.
Men for en gangs skyld, i dag er du enig med meg.
Vet du hva? Du er ung. Bare dra. Kos deg.
Hva er det jeg sier? Helt klart ikke. Kom, alle venter.
Fillern. Ikke nok kraft.
Vi satt her da jeg fortalte moren deres at jeg var magiker.
Han sa også at han elsket meg.
Hvorfor ville du gjøre noe sånt?
Visste du ikke at du måtte gi slipp på magien?
Jeg visste at det var et viktig valg,
men jeg visste at vi kunne skape vår egen magi.
Så flott. Jeg begynner å grine snart.
Svin, Justin? Bra. Kom igjen.
Jeg vet at du har staven.
Hva? Nei, nei. Jeg har ikke staven.
Rart at du tror at jeg har staven.
Jeg ville ikke tatt staven fra mamma og pappa fordi...
- Du har sett på tingene mine. - Trengte ikke.
Du klarte ikke å stå på seilbrettet.
Det blåste kraftig. Hva var det...
Deg? Nei, nei. Det er umulig.
Man kan ikke bruke værmagi uten en stav. Eller man må ha...
Du har magiboken.
- Skal du ikke benekte det? - Hvorfor?
Nå kommer den morsomme utpressingsdelen.
Få bruke staven, ellers sier jeg til pappa
at du tok den uten tillatelse.
Greit. Da sier jeg at du tok boken.
Hva så? Det er ikke jeg som er gullungen. Vær så snill.
Jeg fant en utrolig forliksfortryllelse
som får mamma og pappa til å gå med på alt i seks timer,
men jeg har ikke nok kraft. Jeg trenger staven.
Si den til meg. Jeg har kraften allerede.
Greit. Du sniker deg bort fra middagen,
bruker forbudt magi og risikerer evig husarrest.
Greit. Du bruker magien. Jeg distraherer mamma og pappa.
Greit.
Festen vil jeg dra på, det passer visst ikke deg.
Men for en gangs skyld...
Alex?
Mamma? Hva gjør du her?
Da Justin prøvde å lime meg til stolen med magi,
visste jeg at noe var i gjære.
Du gir deg aldri, gjør du vel?
Hva skal jeg gjøre da?
Siden du har bestemt at
du skal kontrollere hvert sekund av livet mitt.
Tror du jeg gjør dette for min skyld?
Som om du er hyggelig å omgås?
Jeg er 16. Du kan ikke fortelle meg hva jeg skal gjøre.
Jo. Resten av denne turen skal du være hyggelig og til stede...
Du kan ikke tvinge meg.
Når vi kommer hjem, har du husarrest i to måneder.
Ingen dating. Ingen fester. Ingen magi.
- Mamma! - Ikke snakk. Jeg har fått nok.
Legg bort de greiene.
Jeg hater deg!
Jeg skulle ønske at du og pappa aldri hadde møttes!
Mamma?
Ja. Greit. Takk.
Går det bra?
Ja. Du skremte meg. Jeg trodde ikke du ville komme så fort.
Jeg var i rommet ved siden av.
Som jeg fortalte resepsjonisten,
har de båret inn bagasjen til en eller annen fyr på rommet mitt.
Kan du fjerne den?
Du er litt ung til å være portvakt.
Portvakt?
Men jeg tipper du vet hvor de spennende plassene finnes?
Jeg ringer deg nok senere.
Hvis du ser hushjelpen, si at jeg trenger flere håndklær.
Justin!
- Justin! - Alex! Hva har skjedd?
Ingenting. Virker det som om noe er galt?
- Hvor er pappa? - Jeg vet ikke.
Han dro, og så dro mamma, og ingen av dem kom tilbake.
Brukte du fortryllelsen?
Jeg brukte en fortryllelse.
- Der er pappa. Vent litt. - Du ser bra ut.
Hei, jeg tror ikke jeg skal være med på familiegreiene,
men heller fokusere på magikerruinene. Er det greit?
Høres bra ut, kompis.
Som jeg pleier å si, gjør det du føler for.
Gjør det og...
Senere.
Kalte pappa meg for "kompis"?
Fus.
Hvorfor later mamma og pappa som om de ikke kjenner hverandre?
Hvorfor bruker pappa magi? Pappa skal ikke kunne magi.
Blomster til andre jenter?
Hva har du gjort?
Ser du? Sånt skjer når jeg får bruke staven.
Var det her du forlot dem?
Ja. Verden ble helt...
Så kastet jeg staven og boken på sengen.
Hei. Takk for at dere forlot meg på restauranten.
Alex, vil du fortelle broren vår hva du gjorde?
Hun kranglet med mamma og pappa og brukte staven...
- Som du ga meg. - Det er ikke min feil!
...og ønsket at de aldri hadde møtt hverandre.
Det er akkurat som for 20 år siden.
De kjenner verken hverandre eller oss.
Har vi ikke foreldre lenger? Jeg er forvirret.
Er dette bra eller dårlig?
- Han har et poeng. - Det er veldig, veldig dårlig!
Dette beviser hvorfor jeg ikke gjør onde ting,
for når jeg gjør det, skjer flere onde ting.
Du innrømmer at dette er din feil.
De kan bare være på ett sted.
Du er søt. Visste du det?
Ser dere? Der er boken.
Han har ikke møtt mamma, og har ikke gitt fra seg kreftene.
- Han er fortsatt en ekte magiker. - Vi bør ta boken
og finne en måte å oppheve fortryllelsen.
- Hvis vi vil gjøre det. - Ja.
Jeg bare sjekker.
Dere gjør dette for vanskelig.
Der er mamma. Hun vet hvem jeg er.
Mamma.
Hei.
Hva? Kjenner du meg ikke igjen?
Burde jeg det?
Ja, det burde du. Det er meg. Max. Maximum. Maximilian?
"Den søteste gutten i hele verden."
Eller var det bare en mengde ord for deg?
Hadde jeg visst at det var så mange barn her,
hadde jeg ikke kommet hit.
Vent, vent. Kjenner du meg virkelig ikke igjen?
Nei. Jeg beklager. Unnskyld meg.
Vent! Mamma, nei!
- Max! - Hva gjør du?
- Hei, Alex. - Slipp.
Javier. Jeg beklager. Noe dukket opp. Jeg kan ikke komme.
Ikke tenk på det. En annen gang, ikke sant?
- Ja. - Ja.
Men si ifra hvis du vil ha mer undervisning,
fordi hvis du kjøper fem timer, får du en kjemperabatt.
Slipp meg!
Såret, sint, hevnplanleggende og litt skuffet over å ikke ha
en mor til å si: "Hva var det jeg sa?"
- Vær så snill! - Jøss.
- Mamma, nei! - Jeg beklager.
Beklager. Han har blitt forlatt.
Slipp meg nå. Mamma.
Mamma? Vakter!
Enkel levitasjonsmagi.
Det er spesialiteten min.
Du har ingen spesialitet.
Nå gjelder det.
Ingen rører boken.
Jeg lurte dere.
Dere tenkte: "Hva skal han gjøre?"
Så, hvem er dere?
Unge magikere som prøver seg på et knep?
- Noe sånt. - Flott. Vet dere hva?
Jeg forvandlet mattelæreren min til en golden retriever.
Ble aldri tatt. Kastet pinne i klasserommet.
Rullet sammen ting og kastet dem.
En porsjon grande nachos. Takk.
Porsjonene her er små.
- Du brukte magi bare for gøy. - Og ostedip.
Vil dere ha noe? Sultne?
Jeg betaler. Det er bare penger.
Hvor var du da jeg ville ha egen telefon?
Lkke sant? Foreldre kan være idioter.
Jeg bare lurte på en liten ting.
Du har ikke tilfeldigvis en titanstav på deg?
Jo da! Jeg er familiens magiker.
Jeg har større krefter enn dere kan forestille dere.
Ganske kult, eller hva?
Folk sier at magi ikke er viktig.
Men gjett hva?
De lyver. Det er kjempeviktig! Se nå. Magi er utrolig.
Se på dette.
- Unnskyld meg. - Ja.
Resepsjonisten ringte.
De henter bagasjen ut av rommet ditt.
Det er tingene våre.
Siden du er en ekte magiker,
- kan jeg spørre deg om noe? - Klart det.
Sett at en ung, dum, egoistisk, uerfaren...
Han skjønner.
...magiker tilfeldigvis ønsket at foreldrene ikke hadde møttes.
Hvordan ville du fikset det?
Jeg aner ikke.
Jeg er glad jeg ikke fikk det på eksamen.
Men de burde gjøre noe raskt,
for å forhindre alvorlig, varig skade.
- Alvorlig? - Varig?
- Skade? - Ja, dere vet,
sett at de hadde barn...
Jeg elsker denne låta.
Rist løs! Rist.
Virkeligheten ville til slutt innhentet barna,
og de ville forsvunnet for alltid.
Intet møte. Ingen barn. Enkel magilogikk.
Hvem er læreren deres?
Hvor raskt?
- Jeg vet ikke. 48 timer? - 48 timer? 48 timer.
Men de ville visst det før det skjedde
fordi de ville begynt å glemme ting fra fortiden.
Jeg husker ikke da jeg var 10.
Jeg husker ingen bursdager.
Fylte jeg 10 noen gang?
De ville trengt et mirakel.
Det var hyggelig å prate med dere.
Det er visst en kongefest på stranden. Snakkes!
Et mirakel eller La Piedra De Los Sueños.
Drømmesteinen? Ja, den hadde fikset det.
Den kan visst oppfylle alle ønsker og oppheve alle fortryllelser.
Den hadde vært kul å finne.
Er den ikke farlig?
Hva så?
Er han alltid sånn?
Jeg glemte nesten nachosene.
Alex. Alex!
Greit, jeg er våken.
Mamma og pappa er borte. Hva er planen din?
Jeg skjønner. Du trodde problemet ville forsvinne når du våknet.
- Jeg ville nok funnet på noe. - Jeg håpte...
Kom igjen, folkens. Vi kommer til å forsvinne.
Justin?
Selvfølgelig fant jeg på noe.
Alex og jeg skal finne Drømmesteinen.
Max, bli her og sørg for
at mamma og pappa ikke får problemer.
Problemer? De er gamle.
Hva slags problemer skal de få?
Jeg vet ikke. Møte andre folk, forelske seg, få barn...
Greit. Jeg skal holde et øye med dem.
- Jeg vet ikke. - Vi finner ut av det.
- Jeg vet ikke. J.V.I. - Dette er viktig.
- J.V.I. - Fokuser.
Gutter. Vent!
For det første, jeg er jente.
Jeg faller ikke ut av en hengekøye og ser perfekt ut.
Bruk magi og gjør noe med saken da.
Veldig morsomt.
For det andre, dette er en dårlig idé. Dere hørte pappa.
Han sa at kun idiotmagikere leter etter steinen.
Hvis du ikke har skjønt det, er det deg.
- Oss. - Sant nok. Men
når har vi ikke klart å oppheve fortryllelser?
- Under vann, sjøhestene... - La meg se. I dyrehagen...
...dykketuren. ...da du utfordret
den enbeinte dama i paradis.
Greit! Utenom de gangene.
Jeg sier bare at før vi drar ut i jungelen,
så må vi se på andre muligheter.
Greit. Hva har du i tankene?
Du er enig med meg. Ok, vent litt.
- Har du ingen plan? - Nei.
Planen var å være uenig med deg.
Tro meg. Dette kommer til å fungere.
Hvis det var så enkelt,
tror du ikke pappa ville nevnt det?
Det er ikke pappa-pappa.
Det er fest-bråk-nachos-for-alle-pappa.
Sikker på at du ikke vil beholde ham?
Max, hvis han blir, forsvinner vi.
Stemmer. Kom igjen.
Eneste måten dette, i noen som helst form,
- noen gang kan... - Vi skjønner.
...fungere, er hvis vi fokuserer.
Fokusert.
Vent litt. Et lite øyeblikk.
Nesten der. Nesten fokusert. Jeg er...
- Max! - Max!
Greit. Jeg er fokusert.
Ok.
- Hva gjorde du? - Hva jeg gjorde? Hva gjorde du?
Dette var din idé. Jeg burde ikke ha...
- Max! - Max!
Reke?
Hva var det?
Alle gode ting er to.
Fokuserer vi på å forandre pappa, får vi staven...
Og får husarrest i resten av våre liv.
Sannsynligvis.
Det er kaldt.
Jeg teller til tre. En, to, tre.
Hai!
Kanskje jeg var uklar på hva slags forandring vi ville ha.
Beklager. Det var min feil.
Nå har jeg det.
Vi trenger ikke å oppheve det.
Vi må bare gjøre dem en dag yngre,
og alt blir som det var, mer eller mindre.
- Jeg tipper mindre. - Bare gjør det.
Send bort foreldre som leker og ler,
og gjør dem yngre i en dag mer.
Mamma!
Greit, ny plan.
Justin og jeg skal finne Drømmesteinen.
Max, bli her og sørg for
at mor og far ikke får problemer.
Den opprinnelige ideen min.
Jeg vet det. Jeg likte den bedre da jeg sa det.
Pappa! Pappa, kom tilbake!
Vær så god.
Utrolig. Kartet til Drømmesteinen.
Jeg visste dere ville ringe, og ikke skuffe oss.
Da jeg fortalte dere om kartet,
bustet Giselle fjærene, gjorde hun ikke?
Hun har aldri troen på meg.
Dette er et flyveblad for en buffé på Crab Shack.
Vil ikke miste den. Øyas beste pudding.
Her.
Er du sikker på at dette er kartet?
Det fins bare ett av dem.
Hei, folkens. Se hva jeg har kjøpt.
Et kart til Drømmesteinen. Ganske kult.
Dere inspirerte meg.
Jeg krysser fingrene. Skal si ifra hva jeg finner ut.
- Hvor er Max? - Jerry, vent.
De er som kakerlakker.
Man fanger den ene, og den andre drar i motsatt retning.
- Jerry! - Det eneste kartet i verden?
Jeg må bare si at jeg ikke har dusjet på to dager.
Grunnen til at de andre kartene ikke fungerer
er at ingen vet hvor de skal begynne.
Greit, folkens, vi må gå. Vi har dårlig tid.
Hvilken retning?
Det er masse skrift her, men det gir ingen mening.
Fordi det står på spansk.
Som du bare har hatt siden første klasse.
Jeg lærte ikke så mye mer enn "Habla inglés?"
Jeg vet det, men vi hadde ingen andre muligheter.
Det står at stien kun viser seg
for dem med rene hensikter.
Åpenbart meg.
Vanligvis ville jeg ha motsagt deg, men ikke engang jeg klarer det nå.
Ok.
Vis meg veien. Åpne opp. Vis stien.
Kanskje...
Kanskje jeg oversatte det feil. Hold denne.
Jeg finner fram ordboken.
Jeg klarte det! Enkelt.
Det må ha vært en forsinket reaksjon på det jeg gjorde.
Ja. Fremover. Jeg... Vent litt.
Slutt, Giselle. Hvorfor må du alltid si det?
Jeg beklager at du blir våt
i en regnskog mens vi prøver å redde deg.
Så. Drømmesteinen. Ett ønske per magiker.
Dere får tilbake familien,
Giselle blir seg selv igjen,
men hva skal jeg bruke den til? Det kan man lure på, eller hva?
Jeg vet at ingen spurte, men hvis de gjorde det... Jeg sa "hvis".
Glem det. Nei. Det blir en overraskelse.
Jeg skal ikke si...
Nei, jeg surmuler ikke.
Hvordan ble hun forvandlet til en fugl?
Det er en utrolig historie.
Finger! Blod! Smerte!
Jeg vet egentlig ikke.
- Justin! - Beklager.
Jeg prøver å lede oss i riktig...
Dobbelt fossefall! Bra!
Vi går i riktig retning. Flott. Går i riktig retning.
Jeg har en idé. Kan ikke jeg lede og du følge etter?
Kanskje fordi du ikke kan lese et kart eller et kompass eller spansk.
Jeg går i hvert fall ikke inn i svære edderkoppnett.
Få det bort! Få det bort!
Alltid morsomt.
Du skrek som en liten jente. Få den bort!
Det teller ikke.
Jeg er en liten jente.
Vi snakker aldri om dette igjen.
Enig.
Dette kan ta lenger tid enn jeg trodde.
Stol på meg. Ikke rist... Du er så negativ.
Jeg har en god følelse.
Så lenge vi holder oss sammen og ikke mister dem...
Hvor ble de av?
Hallo?
Hvor kommer alt regnet fra?
Jeg vet at det er en regnskog.
Må du gjenta alt jeg sier? Beklager.
Vi burde gå seks grader i nordøstlig retning.
Vi følger stien hele veien... Stopp!
Omtrent her. Nå må vi skifte retning.
- Jeg tror vi må... - Justin, vi har dårlig tid.
Tiden bøyes. Vi forsvinner.
Klarer du ikke å la være å kritisere meg?
Hva?
Du har rett. Det kan jeg ikke. Håneønsket er for sterkt.
Kan vi gjøre dette på min måte?
Hvorfor må vi gjøre det sånn som du gjør magi?
- Mener du perfekt? - Jeg mener irriterende.
Det er en riktig måte å gjøre ting på, og det er den jeg liker.
Seks meter til i denne retningen.
Prøv det en gang.
Hvorfor blir du høyere?
Fordi du var perfekt så lenge
at du ikke innså at du står i kvikksand.
Alex! Hjelp! Vær så snill! Få meg ut! Hjelp!
Grip hånden min.
- Greit. - Hjelp meg. Ikke morsomt!
Kanskje vi kommer oss et sted nå?
Vi er her og må komme oss dit.
Du holder det opp-ned! Ta tak i noe!
Nå ble det bedre.
- Egentlig ikke. - Jeg synker!
Det trengs en "X", sånn som på kjøpesenteret.
- Alex, grip tak i noe! Jeg synker! - Vent, her er vi.
"Bunnløs dødsgrop." Vi må gå mot de snirklete greiene.
De kalles fjell! Alex.
- Seriøst. - Riktig. Fjell.
- Det er små dyr her! - Vent. Der er de!
- Det var lett. - Hjelp meg ut.
- Grip tak i noe. - Greit.
En kvist. En del av et tre. Hjelp meg, Alex.
Kom igjen. Hjelp meg. Du har det. Vær så snill.
Får jeg bruke kartet?
Nei. Hvorfor skulle du få lede? Få pinnen!
Jo mer du kjemper, jo fortere synker du.
Rart hva jeg kan, eller hva?
Greit. Som du vil.
- Gi meg pinnen. - Lover du?
Ja. Nei. Ja, jeg lover. Greit. Kom igjen.
Trekk! Trekk.
Gudskjelov. Der er dere. Jeg trodde jeg mistet dere.
- Gikk jeg glipp av noe? - Nei da.
Greit, folkens! La oss gå. Denne veien.
- Den andre veien. - Den andre denne veien.
- Hva betyr det? Kokosnøtt? - Nei.
En guava-smoothie, takk.
Vi lager ikke guava-smoothies. Beklager.
- Hva er det jeg drikker? - Papaya.
Papaya. Jeg liker måten du sier det på.
I alle disse år. Lær deg å kjenne igjen frukter.
- Hva? - Hva? Ingenting. Takk.
Vær så god.
Kan du ikke gi denne til jenta der borte?
Hun spurte om deg tidligere.
Hvem er det? Er det moren din?
Hva? Nei!
Med mindre du tror det og minnene strømmer tilbake.
Du er en rar liten unge, vet du det?
Jeg hører det ofte. Så...
Nei. Det går bra.
Greit nok.
Men du kunne klart bedre.
Mellom oss: Hun er en tispe.
- Slutt, kompis. - Hva?
- Hun... - Har du sett på henne?
Ja, og hun er heit. Hun er...
Ikke morsomt.
Greit, litt morsomt. Den stjal du fra meg.
Nå er det nok. Forvandle henne tilbake før noen ser det.
Ok, med en gang du tar denne med bort dit.
Greit, men jeg vet ikke hvorfor du vil...
Hva er galt med deg?
Jeg beklager. Jeg skulle komme bort med drinken.
For å kaste den på meg? Hva har jeg gjort?
Vent. Dette skal være motsatt.
Jeg er virkelig...
Jeg beklager. Jeg vet ikke hvorfor jeg gjorde det.
Du vet ikke hvorfor. Du plukket den opp og...
Nei.
Vet du hva?
Det er greit. Vi er skuls.
Jeg prøvde ikke å jevne det ut. Jeg...
Jeg mener det. Det går bra.
- Ok. - Det går bra.
Flott.
Beklager.
Hva driver du med? Var det alt?
Hva er galt med deg?
Du liker vel henne? Hvorfor følger du ikke etter?
Søt og frekk? Den farligste sorten.
Jeg kunne falt for henne hvis hun var magiker.
- Hva betyr vel det? - Jeg er en ekte magiker.
Jeg kan ikke gi fra meg kreftene for en dødelig.
Jeg forstår ikke. Du...
Denne er klissete.
Du...
Hvorfor føles det som om jeg burde ha gjort noe?
Går det bra?
Om mamma ennå var mamma, ville ikke dette skjedd.
Hun ville bedt meg bruke insektsspray.
Hva så? Du ville ikke hørt på henne.
Sant, men hun ville sagt: "Hva var det jeg sa?"
Jeg savner den nedlatende tonen og overlegne holdningen.
Minner det deg om noen?
Ja. Mamma. Hører du ikke etter?
Hvis vi bare ber dem om å ikke si noe...
Ja, men jeg vet det.
Jeg vet du ble dømt til 50 år i fjærdrakt.
Men kanskje de ikke finner oss
hvis vi flytter til en avsidesliggende jungel.
Bare du og jeg.
Tar vi steinen først, forsvinner de for alltid.
Det er en perfekt plan.
Det er faktisk en perfekt plan.
Du er ganske flink til dette, er du ikke?
Greit.
Jeg hater det også når vi krangler.
Hvordan skal vi komme oss over?
Det går ikke. Det er umulig.
Vi er håpløst fordømt.
Vent, instruksjoner.
Jeg beundrer den positive holdningen din.
Det står at vi må lage en sti av stein.
- Det skjer ikke. - Med magi.
Det kan skje.
Jeg er kanskje ikke en ekte magiker. Jeg har kanskje ikke familiestaven.
Og du hjalp ikke til. Men du må innrømme at dette...
Dette er imponerende.
Man må bare være flink i håndmagi
og to semestre med Avansert plasseringsgeometri.
Hva? Lkke, "taper"?
Ingen himling med øynene? "Skaff deg et liv?" Hva sa du?
"Takk. Du reddet oss. Du er helten min."
Vær så god.
- Godt jobbet. - Jepp.
Hva?
Hva kommer en liten stein til å gjøre...
Får jeg begynne? Taper.
Kanskje vi bare skal stå her en stund
og ikke komme i veien.
Vi trenger ikke alle å hoppe i døden, ikke sant?
Innrøm det. Det er ikke en dårlig idé.
Det er bare enkel levitasjonsmagi.
Ja. Du er strålende. Fokuser.
Ikke se ned!
Det er langt ned.
Hvorfor blir du så sint når jeg gjør noe rett?
Du prøver ikke engang. Du tenker ikke over det.
Det å ikke tenke fungerer for meg.
Nettopp. Urettferdig.
Jeg vet alt om magi,
mens du bare gjør det.
Derfor må jeg lese hele tiden.
Vanligvis sier jeg: "Familiens magiker. Hvordan kan det ikke være meg?"
Så kommer du og gjør noe slikt.
Tro meg, du taper ikke. Du blir familiens magiker.
Vil du i det hele tatt bli det?
Alex!
- Det var nærme. - Jeg vet ikke. Jeg tror ikke det.
Hvorfor? Jeg vet hvorfor jeg vil. Ellers ville jeg vært et null.
Magi er det eneste jeg er virkelig flink til.
Slutt. Du er flink til alt.
Jeg håper de klarer det.
"Justin er så perfekt. Hvorfor kan du ikke være som Justin?"
- Hvem sier det? - Utenom deg? Alle sammen.
Mamma og pappa.
De ville ikke sagt det hvis jeg ikke var så perfekt.
Du vet at det ikke stemmer. De er glad i deg uansett.
Det gjelder oss begge.
De er nesten framme.
Bra jobbet.
- Vi var flinke begge to. - Ja.
Hallo!
Lkke glem de lojale og pålitelige guidene deres.
Kan dere sende tilbake steinene?
Vi har ikke tid.
Vi kommer tilbake når vi har steinen.
Ha det bra!
I ettertid ser jeg at det kanskje ikke var så lurt å ikke lede an.
Hva?
- Ned der? - Ja.
Det virker som eneste måten...
Har jeg fortalt om høydeskrekken min?
Bryr deg ikke. Greit.
Hva? Jeg er på vei.
Fordi du kan fly...
Namaste, kjære.
- Der er du! - Bra jobbet.
Hvor har du vært?
- Vi sees, Jerry. - Ring meg.
Yogatime.
Fantasifull uttøying spør du meg. Men jeg mener...
- Se på... - Jaså?
Så flott. Høres ut som om du har for mye penger.
Hvis du går til restauranten i kveld, ikke bestill nudler,
fordi kl. 21
blir de til mark. Folk kommer til å klikke.
- Sier du det? Pasta blir til mark. - Ja!
Pappaen jeg kjente ville aldri latt meg gjøre noe sånt.
Jeg vet det. Ikke min heller. Er du fra New York?
- Hva? - Jeg også.
- Hei, Jerry. - Ja.
Jeg vet faktisk ikke hvor jeg ble født.
Hei. Husker du meg?
- Du skjønner, jeg... - Fin dress.
Theresa. Hvor skal du?
Det raker deg ikke.
- Jeg vet hva dette handler om. - Gjør du?
Du prøver å koble meg med vennen din.
Han kunne ikke vært mindre interessert.
Hva? Det stemmer ikke i det hele tatt.
Han sa faktisk at han liker jenter som deg.
- Mener du det? - Ja.
Det betyr ingenting, jeg har andre planer.
Med hvem?
Alt er klart. Båten venter.
Takk.
- Den båten? - Ja...
Kan du gi meg et øyeblikk?
Vær så snill?
Er det varmt nok?
Hva om vi ikke finner steinen i tide og klarer å redde alle sammen?
Lkke tenk på det. Vi klarer det.
Hvordan vet du det?
Fordi det er deg og meg.
Hvordan kan vi ikke klare det?
Det har aldri gått så lang tid uten at... Vent.
Det har aldri gått så lang tid uten at du har hånet meg.
Det er sant.
Jeg visste det var noe jeg skulle ha gjort.
- Hvor skal jeg begynne? - Nei.
- Jeg kan begynne... - Jeg liker dette.
La oss prøve dette.
"Kun de med rene hensikter."
Hvorfor klarte du å åpne porten, og ikke jeg?
Jeg vet ikke.
Jeg tenkte bare på å redde familien vår.
Jeg tenkte også på det.
Og hvor bra det ville vært om det var jeg som gjorde det.
Det er svaret.
Du er en flink magiker, Justin.
Jeg kan bare en haug fortryllelser.
- Hvordan gjør det meg flink? - Det er ikke derfor du er flink.
Du er alltid der for meg,
uansett hvordan jeg tabber meg ut.
Det gjør meg ikke flink.
Det gjør meg bare til en god bror.
Jeg vet at jeg ikke sier det så ofte,
men takk.
Vær så god.
Alex. Våkn opp. Det er noe der ute.
Det er du som er gutten. Sjekk det ut.
Jøss.
- Beklager. - Vi visste ikke hvem det var,
og Justin sa: "Det er noe der ute."
Jeg er ikke så glad om morgenen.
Du klarte det. Det er jo bra.
Jeg trodde vi måtte fullføre alene...
Se! Der er de hvite klippene.
Der er steinen. Så langt unna.
- Der er den igjen. Vi er nærme. - Kom igjen.
- Jeg kommer til bassenget senere. - Hei!
Jerry. Vent. Vær så snill. Hør her.
- Du må hjelpe meg. - Hva? Hva er det nå?
Jeg husker ingenting fra tiden før første klasse,
og søsknene mine kom ikke tilbake i går.
Hvorfor sier du alt dette?
Kanskje du skal fortelle foreldrene dine det.
Jeg prøver, men det er litt vanskelig.
De dro for å finne Drømmesteinen.
Hva? Det er utrolig farlig.
Det var din idé.
Jeg trodde ikke at de ville gjøre det.
Du er den eneste som kan hjelpe meg å finne dem.
Vær så snill.
Greit. Kom igjen, jeg har et kart.
Det står ikke hvor man skal begynne.
- Nei. - Vi kunne...
Dæven. Er det et skattekart?
Et skattekart? Nei. Ikke vær tåpelig.
- Det er det! Det er et skattekart. - Ikke et som fungerer.
Det er det, vi bare mangler en del.
Broren min Justin og søsteren min...
Hva hun enn heter, de hadde noe som skulle i dette hjørnet.
Det var et bilde av et fort med...
Hvordan skal jeg beskrive det? En griff.
Det kan være hvor som helst.
Jeg vet hvor det er. Jeg så det på artefaktrunden i går.
Det ligger...
Vent. Kan jeg bli med?
Ja.
Nei.
Hvorfor det?
Er du redd for å tilbringe tid med meg?
Nei. Jeg ville ikke... Det er bare det at...
Vi må... Si det.
- Det ville vært flott. - Hva?
- Dette blir kjempegøy. - Ja.
- Jeg kjører, hvis det er greit? - Hva?
Du må lære å la meg snakke.
Kom igjen, gutter!
Kartet slutter her.
Det står at vi må finne en hule.
En hule? Et sted blant alle fjellene?
Det blir vel enkelt?
"Den som kan minst, skal lede an."
Alex.
Beklager. Det var en refleks.
Det går bra. Jeg skulle også til å si meg.
Greit, få se.
Jeg tror at dette hakket
samsvarer med hakket på klippene der borte.
Ja, men det hakket kan også
samsvare med klippene der borte.
- Det gir mening. - Kan vi ikke spørre noen?
- Denne grønne flekken... - Ja.
...kan være flekken der borte.
- Ja, men det er en busk der. - Der ja.
Ingen hører på meg.
Det er mange grønne flekker her.
Har du sett at hele stedet er en stor grønn flekk?
Unnskyld. Hei. Beklager.
Hei! Jeg heter Alex! Beklager å plage dere,
men jeg trenger hjelpen deres.
Engelsk? Nei? Selvfølgelig ikke.
Ikke gå for nærme den gale jenta.
Takk. De er faktisk nye. Jeg bare...
Nei! Hule. Beklager. Jeg ser etter en hule.
Hule. Ikke sant? En...
Er dette et realityprogram? Hva snakker hun om?
Jeg beklager. Kan du snakke saktere?
Kanskje det hjelper med noen håndbevegelser.
Vent.
I spansktimene jeg sov, litt hjelp nå må jeg få.
JEG TROR HUN SER ETTER EN HULE
Ja. Nettopp. Hvor er den?
HVIS VI FORTSETTER Å SMILE OG NIKKE SÅ GÅR HUN KANSKJE
JEG LURER PÅ HVORFOR HUN SER UT
SOM OM HUN HAR SOVET PÅ BAKKEN
"Jeg lurer på om hun vet hvor dårlig ånde..."
Det er greit. Glem det. Beklager at jeg plaget dere.
Dere kunne sagt: "Vet ikke hvor hulen er."
Så frekt.
"Den som kan minst..."
Siden det ikke er meg, er det deg. Vet du hvor hulen er?
Du har vel ikke et myntedrops? Lkke? Greit.
Det står at stien kun vil vise seg
for dem som har rene hensikter.
Hva i all verden betyr det?
Det betyr nok at du må gå.
Takk for hjelpen, men vi overtar nå.
Nei! Jeg går ikke nå og lar dere ha det gøy.
Dessuten snakker vel ingen av dere spansk?
Stemmer.
Vi må nok finne ut av dette sammen.
Dette har vi ikke tid til, folkens...
Hvem dere enn der. Tikk-takk. Vi må videre.
Men vi kan ikke... Du vet.
Damen. Se der borte.
Hva? Ser du noe? Jeg ser ingenting.
Ja. Der er... Som en skipsgreie.
- Nei, jeg tror det er en fugl. - Ja!
Se! Der er det en sti.
Jeg så den ikke. Kom igjen.
Vent. Hvor kom den fra?
Du har vel ikke en lommelykt?
Tillat meg.
Dette er alt jeg har.
Magien min fungerer ikke. Hulen må være fortryllet.
Min fungerer heller ikke.
Jeg liker "fortryllet"-unnskyldningen. Den skal jeg bruke senere.
- Jeg også. - Fortryllet.
Dere kan få vente her.
Og la dere gå alene? Nei, nei. Jeg har lært av mine feil.
Vi gjør dette sammen.
Jeg har en idé. Vi blir her.
Ok. Er du klar?
Nei. Men la oss gå.
Lykke til. Sees snart.
Se opp for flaggermusene og edderkoppene
og skorpionene og slangene.
Ja da!
Sees. Glad jeg ikke er med dere.
Heng fast. Teller til tre. En...
Ingen følelse i beina!
En, to, tre.
Jeg er her fortsatt! Dette er ikke gøy.
Hvorfor ligger jeg ikke ved bassenget?
- En gang til. Kom igjen. - Grip!
- Kom igjen, pappa!
- En, to, tre. - Hvorfor talte du til tre?
Bare trekk!
- Den er glatt! - Hvor mange ganger?
Vet vi at dette er riktig hule?
Magefølelsen sier "ja".
Vent.
Håper denne piedra-greia opphever fortryllelsen,
så jeg ikke har flaggermusbæsj i håret forgjeves.
Det er Drømmesteinen. Den gjør hva som helst. Opphever all magi.
Viser deg fremtiden. Men man får bare én sjanse.
Jeg er lei for alt.
Hva?
Jeg beklager. Alt er min feil.
Jeg hørte deg første gangen. Ville høre det en gang til.
Forbløffende.
Selv når vi stirrer døden i hvitøyet,
er du kjempeirriterende.
Det har jeg lært av deg.
Du er det fortsatt.
Jeg beklager også.
Hva er det du beklager?
Du er lillesøsteren min.
Jeg burde ikke være så slem. Vi trenger hverandre.
Vent. Hva sa du?
Jeg vet det. Jeg sier det ikke igjen.
En sti av stein?
Kanskje det er en annen sti langs kanten.
Eller en gigantisk bro på midten her!
Men... Hvordan...
Jeg vet ikke. Den bare... Dæven!
Broen bare... Det er en...
Det er ikke vårt største problem.
Er det rart at jeg ikke husker hva jeg fikk til jul?
Hvis du ikke vil fortsette, så er det greit.
Tuller du?
Alle kvinner vil ha litt magi livet.
Nå går vi.
For en dødelig kvinne, er hun...
Ja, ja. Jeg skjønner. Hun er bra. Kom igjen.
Jeg liker hvordan hun går.
Dette er helt klart stedet. Men hvordan finner vi steinen?
Det kan være hvilken som helst stein.
Jeg tipper på den der.
Bra gjettet.
Forsiktig!
Noen burde sette opp et gelender her. Seriøst, det er farlig.
Ok.
Jeg går bort.
Enig. Du går bort.
Ok.
Prøv denne.
Ok.
Nesten framme.
Ikke se ned.
Se opp. Se opp.
Ikke se ned. Ikke...
Forsiktig! Hold fast! Hold fast i fakkelgreia.
Men ikke den varme delen.
Hvorfor ville jeg holde i den varme delen?
Pass foten din.
Ok.
Takk, søyle.
Ikke tråkk på de smuldrende delene.
Alt smuldrer opp!
Pass på.
Justin!
- Justin! - Det går bra.
Hvor er steinen?
Jeg ser den.
Tror jeg kan nå den.
Nei! Det er for farlig.
Jeg må prøve. Vi har ingen andre alternativer.
Jeg har den!
Jeg har den.
Justin!
Jeg har deg. Jeg slipper ikke.
Vi klarte det. Det er ikke for sent. Vi kan fikse alt.
Nei! Hva gjør du? Kom tilbake!
Hva?
- Fikk dere den? - Går det bra med alle?
- Pappa! - Mamma!
Jeg beklager. Jeg tok feil, og du hadde rett.
Jeg kan si det igjen hvis du vil.
Jeg klarer ikke dette alene. Jeg trenger deg og din hjelp.
Max, hvordan klarte du det? Hvordan opphevet du fortryllelsen?
Jeg gjorde ikke det.
Hva skjer med alle klemmene?
Du vet ikke hvem jeg er, gjør du vel?
Beklager.
Vent.
Jeg kjenner deg.
Du jobber på hotellet.
Ved bassenget den dagen
da dere spurte om oppheving av fortryllelsen...
Hvem er dere?
- Hei, pappa. - "Pappa"?
- Du sa ikke at du var gift. - Hva?
Kan noen forklare hva som skjer?
Nei. Dette er tåpelig.
Hva er det dere sier? Tre barn...
Jeg er 16 år. Ikke kall meg et barn.
Det var et av problemene våre.
Ok. Tre noe da...
Jeg tror jeg likte "barn" bedre.
Det dukker opp tre barn som sier at vi er foreldrene deres?
Det gir ingen mening. Jeg hadde nok husket det.
Hadde du husket det, hadde vi ikke hatt dette problemet.
Da må vel vi være gift. Men vi er ikke gift.
Hun har rett. Jeg forstår ikke. Jeg ville aldri i verden...
Hva da?
Jeg ville aldri i verden forelsket meg i en dødelig.
Men nå?
Tja, jeg... Det...
Si at du ikke faller for meg,
da vet vi at dette ikke er ekte.
Det kan jeg ikke si.
Kyss, eller ikke kyss.
Jeg har ikke tid til å være kresen.
Vi må gjøre noe.
Han har rett. Hvordan ble fortryllelsen brukt?
Jeg gjorde det.
Det var ikke meningen, æresord.
Jeg mente det i begynnelsen, men så...
Jeg brukte staven din.
Denne staven?
Kan du gjøre noe?
Nei. Jeg beklager. Jeg skulle ønske...
Det står her at en av dere kanskje kan oppheve fortryllelsen.
Men da må du være en ekte magiker.
Det er flere år til magikerkonkurransen. Jeg har bare minutter igjen.
Det trenger ikke å være flere år til.
Jeg er... Jeg er ikke klar.
Vi må gjøre dette.
Hvis jeg ikke gjør det, forsvinner de for alltid.
Mamma, det går bra. Jeg lover.
Jeg tror dere har feil kvinne.
Jeg ville aldri glemt min egen unge.
Jeg må gå.
Mamma!
Er den dama moren deres?
Max, husker du ikke hvem det er?
Burde jeg det?
Vi må gjøre dette nå. Grip staven.
Max!
Jeg husker deg.
Fokuser. Det er eneste måten å få ham tilbake på.
Det er snakk om minutter før det skjer med dere også.
Ekte magiker kan kun én bli, en datter eller sønn all kraft får smi.
Til en klassisk kamp oss før,
der kun én seiersdansen gjør.
Justin? Pappa?
Alex! Hva i...
Klare?
Hva mener du med "klare"? Vent. Vi har ikke staver engang.
Det er enkelt. Den som får kraften først,
beholder alt.
Taperen får ingenting. Forstår dere?
Hvis dere ikke prøver, fungerer det ikke. Men da...
Det betyr ingenting. Da er det for sent.
Vi skal prøve så hardt vi kan.
Jeg beklager.
Reglene er enkle.
Den eneste magien dere kan bruke er den som involverer de fire elementene.
Jord, luft, ild og vann.
Hva? Det har ingen fortalt meg! Er...
Visste du det?
Jeg har studert kampmagi de siste ti årene.
Vet du hvor mye jeg har lært meg utenat?
De beste magikerne gjør mest med minst.
Bra, for det er alt jeg har.
Stavene klare!
Lykke til.
Klar. Ferdig. Magi!
Det begynner nå, ja.
Justin!
Lkke skrap den opp.
Denne veien.
Skynd deg. Tiden tar slutt snart!
Var lynet virkelig nødvendig?
Vet du hvor uforutsigbare stormer kan være?
Slutt med det der!
Lkke se på meg. Magi gjør hva den vil. Kom igjen!
- Seriøst? - Beklager. Jeg kan få fortryllelser.
- Nei, Archie. - Giselle, hvorfor gjør du dette?
- Kan du ikke stanse og snakke... - Archie, du må forstå,
det var fint å ha beina dine da jeg trengte dem,
men nå har jeg mine egne.
Men jeg gjorde dette så vi kunne være sammen.
Trodde du det ville skje?
Det var det du sa.
Jeg løy.
Archie, skaff deg et liv,
eller bli en flinkere tryllekunstner.
Kan jeg få en avskjedsklem?
Du.
Det var du som var fuglen.
Hva snakker du om?
I går ville jeg ikke skjønt noe som helst.
Men nå trenger jeg steinen.
Det tror jeg ikke, du.
Jeg vet ikke hva som skjer. Jeg kommer ikke fra deres verden.
Men jeg vet at jeg sørger over tapet av en gutt
som jeg ikke visste at jeg kjente, eller var glad i.
Og faren hans kan være mannen min.
Det hadde vært greit om han var mannen min,
og de to andre barna, de flotte barna... Det er...
Det er en lang historie, men de trenger den steinen,
og skal få tak i den på et eller annet vis.
De barna får ikke melde meg til politiet.
Jeg har nettopp fått livet tilbake.
Kan du ikke se på dette som en ny begynnelse?
Det så ikke ut som om
det gikk så bra med deg og datteren din.
Det er mange mødre som vil være i din posisjon.
Ikke en eneste en. Gi meg steinen.
Mener du denne?
Hvordan... Hva gjør du?
Det første trikset i mitt nye show.
Ganske spennende.
Hva gjorde du... Hva er det du...
Nei. Det gjorde du ikke.
Hva er det du gjør? Å, nei.
Jeg likte deg bedre som fugl.
Takk.
En variasjon av damfortryllelsen.
- Justin! - Vi må avslutte dette.
Nå har jeg det.
Jeg klarte det! Jeg vant! Jeg er en ekte magiker.
Dæven.
Jeg visste ikke hvor bra dette ville føles. Utrolig.
Gratulerer. Ser du?
Jeg sa at du var klar.
- Justin. - Det går bra.
Fort! Du må bruke magien.
Nettopp. Ok.
Men jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Justin, hjelp meg. Hvilken fortryllelse?
Hvorfor skulle jeg hjelpe deg?
Fordi du er broren min.
- Jeg beklager at du ikke... - Er jeg broren din?
Nei. Nei, Justin.
Vær så snill, du kan ikke forlate meg her.
Vær så snill og husk. Jeg er Alex. Lillesøsteren din.
Jeg plager deg og erter deg og gjør livet ditt surt,
men du er glad i meg uansett.
Du er den jeg alltid har ønsket å være.
Jeg er misunnelig på hvor smart du er og hvor snill og hyggelig du er.
Ikke forlat meg her.
Jeg ville aldri forlatt deg.
Jeg vet ikke hvem du er,
men jeg tror på deg.
Hvilken fortryllelse skal jeg bruke?
Hva skjer? Jeg kjenner ikke situasjonen.
Nei! Justin!
Justin! Nei!
Du må hjelpe meg! Justin burde ha vunnet, ikke jeg!
Vær rolig. Du klarer dette.
Fortryllelsen oppheve jeg vil, skrik og rop hjelper ikke til.
Prøv en annen. Fokuser.
Selv om jeg nok hatefulle ord sa, mine brødre fra meg ikke ta.
Jeg vet ikke hvordan jeg gjør dette. Vær så snill og hjelp meg.
Beklager, vennen. Jeg tror det er for sent.
Nei, det kan ikke være for sent.
Hei!
Er denne til hjelp?
Steinen.
Vær forsiktig. Du får bare ett ønske.
Hvis du gjør det rett, får du brødrene dine tilbake,
men forblir en ekte magiker.
Ønsk at de skal komme tilbake.
Ok?
Men...
Nei.
Nei, mye mer enn det.
Jeg vil at alt blir som det var.
- Alex? - Mamma?
Da Justin prøvde å lime meg til stolen med magi,
visste jeg at noe var i gjære.
Du gir deg aldri, gjør du vel?
Mamma!
Jeg er så utrolig lei meg.
Jeg ville aldri hatet deg. Jeg er glad i deg. Det vet du vel?
Det er ikke noe jeg bare sier. Jeg mener det.
Selvfølgelig vet jeg det, vennen.
- Men du har fortsatt husarrest. - Jeg vet det.
Jeg gleder meg allerede.
Gi meg husarrest, ta bort magien min, jeg bryr meg ikke.
Greit. Så lenge du har lært noe av det.
Hei, Alex!
Justin! Max!
Savner du brødrene dine?
Justin! Max!
Hei.
Hva gjorde du?
Du ga fra deg kreftene dine.
Du vant. Hvorfor gjorde du det?
Jeg ville sørge for at ingenting var annerledes,
at ingenting forandret seg.
Neste gang gir jeg meg ikke så lett.
Ja da. Som om du ga deg.
- Nei. Med alle dammene... - Hei! Folkens. Jeg står her.
- Ja, og jeg er glad i deg for det. - Hva?
Hei. Hva er det som skjer?
Klemming. Jeg vet ikke helt hvorfor.
- Pappa! - Mamma!
Mye klemming.
- Hei. - Ok.
- Unnskyld. Alex. - Kjære.
Stemmer, Javier.
Alex, hvis du vil dra i en time, så er det greit.
Ikke for meg.
Javier, kan du ikke finne noen andre
som ikke har en mamma som passer på dem?
Ja. Ha det bra!
Jeg skal ta et bilde. Gjør dere klare.
Det er greit. Jeg tror vi har nok bilder.
Og jeg kommer til å huske dette uten et bilde.
- Jeg er glad i deg. - Jeg er glad i deg.
Jeg har en kjempeidé. Vi drar og ser på magikersteder.
- Nei. Det tror jeg ikke. - Dette er en ferie, kjære.
Dumme fugl.
Ikke le. Det betyr lykke, kjære.
SLUTT